Kluk, se kterým bojuju prakticky celou směnu. Dopolední vychovatelé mi jej předali s tím, že je to s ním dnes extrémně těžké, odmítá jakkoli spolupracovat a je v obrovské nepohodě. Když se ho po chvíli stranou zeptám, co se dneska děje a jestli si o tom nechce promluvit,
Večer po sprchování u večerníčku:
"Luki, běž si vzít ponožky, už začíná být chladno."
-odbíhá do pokoje a obratem se vrací, nohy pořád bosé-
"Kde máš ty ponožky?"
"Tady!!" říká dotčeně a vytahuje je z kapsy.
"Prosimtě a na co ti jsou v těch kapsách?"
"Nevím, říkal jste, ať si je
Určitá pravidla, hranice, meze, jsou nutná všude - jak v zařízeních, tak i v pěstounských či běžných rodinách.
Pravidla však vždy musí mít důvod a sledovat legitimní cíl.
Co sledujeme zákazem četby po 20. hodině? Děti absolutně netuší...a já taky ne.
(2/2)
Jednou jsem si domluvil praxi na OSPOD. Měl jsem díky tomu možnost vyjet na šetření do místní ubytovny.
To prasknutí bubliny šlo slyšet snad až do Prahy.
Pochopil jsem tehdy, že některé děti nemají ani svou postel, natož židli a stůl. Místnost, kterou sdílely s dalšími několika
Dospívající, 16 let, oddělení dětské psychiatrie.
Po 20. hodině musíme ležet v postelích. Nesmíme si číst, nesmíme si povídat. Musíme spát. Nikdy nemůžu usnout. Je to na mě hrozně brzo. Venku je ještě světlo. Tak jen čumím dvě až tři hodiny do stropu. A čekám.
(1/2)
"Jak sis užil Honzovu oslavu? To bylo poprvé, co jsi tady v domově byl někomu na narozeninách, že?
"Jojo, bylo to super!"
"Tak až budeš mít narozeniny ty, chtěl bys taky uspořádat něco takového a pozvat ostatní?"
"Určitě!"
"Tak jo, tak to naplánujem. Kdy máš narozeniny?"
Pokud mi dítě řekne, že jsem debil, a já na to jako debil zareaguju, je otázkou, zda to dítě nakonec nemělo pravdu.
Slova psycholožky Boženy Lányové, která je v mnoha ohledech mým velkým profesním vzorem. Slova, která jsem si při praxi v děcáku mnohokrát opakoval, když jsem o
VÁNOCE V DDŠ
Letošní Vánoce jsou pro mě jiné. Namísto s rodinou je trávím s kluky v děcáku.
Představa, že to budou klidné a pohodové dny, kdy bude málo dětí a budeme mít na sebe spoustu času, se rozplynula poměrně rychle.
Na klucích je vidět, jak uvnitř neustále bojují s tou
ALL YOU NEED IS VZTAH
Co mě ve škole naučili:
Definici a klasifikaci poruch chování.
Základy speciálně pedagogické diagnostiky.
Základy vývojové a sociální psychologie.
Základy psychopatologie.
Co mě ve škole nenaučili, je odpovídat na otázky typu:
"Proč mě máma doma nechce?"
Osobně-pracovní 🧵
Zrálo to ve mně poměrně dlouho, ale před dvěma měsíci jsem se konečně rozhodl, že chci vstoupit do praxe. Počínaje dneškem si zkracuji úvazek právníka v KVOP a nastupuju jako asistent pedagoga v dětském domově se školou.
Vedly mě k tomu zejména tyto důvody:
@PolarniLiska
Mám takovou teorii.
Kdysi si personál chtěl ulehčit práci - řeklo se, že bude klid, tak bude klid, nebudem rozlišovat jestli někdo dělá bordel nebo si čte nebo co tam vlastně dělá.
Personál se třeba změnil, ale pravidlo zůstalo - "protože se to tak přece dělalo vždycky".
JAK UTUŽIT RODINNÉ VZTAHY ZNÁSILNĚNÍM
Nečetl jsem odůvodnění rozhodnutí a konečný verdikt mi nepřísluší nijak komentovat. Jen přemýšlím, co bych si z toho procesu odnesl, kdybych byl na místě té dívky.
Nejspíš to, že spravedlnost neexistuje. Že žiju ve světě práva silnějšího.
Mnohonásobné znásilňovaní nevlastní dospívající dcery = podmínka.
Odvolací senát ve čtvrtek lesnímu dělníkovi, který za znásilnění a dětské porno dostal tři roky vězení, zmírnil trest na podmínku.
Achjo. Achjo.
@moudrost_sama
Zase silný názor vycházející z obecného povědomí ve vaší vlastní bublině. Ty rodiny jsou ve hmotné nouzi. Alkohol a drogy nebývají jen příčinou, ale i důsledkem života v neustálé nouzi, stresu a bez jakéhokoli výhledu.
Kudy chodím, tudy prosazuju, aby se děti z DD nestravovaly celý den ve "školní" jídelně. Ono se vám totiž pak těžko samostatně stravuje a hospodaří, když jste si do svých 18 vyzvedávali každé jídlo z výdejního okénka.
A pak v praxi vidíte, že když DD zkusí zrušit hromadné
A tak nakoupim a jsem vděčná za kasy v Lidlu, kde vidím, kolik nákup stojí, abych se do toho rozpočtu vešla.
Např. norma na 11-14 let dítě je 123,- na den = snídaně, svačina, oběd a večeře.
Musíš si zařídit i takové ty klasik suroviny jako sůl, cukr, olej apod.
🧵
Z rozsudku dítěte v DD:
"Dítě bylo před odebráním z rodiny zneužíváno matkou. K její potěše nechávala dítě zneužívat také domácím zvířetem."
Tradiční rodina nezaručuje nic. Sexuální orientace taky. Je to o lidskosti, životních hodnotách a výchovných kompetencích.
Už chápeme?
Možná už máte mých příspěvků, výkřiků, zkazků a poznámek o nefunkčním systému péče o ohrožené děti plné zuby. Možná už vás tím, jak to cpu všude a všem, hrozně štvu. Nejedná se ale o nic jiného, než o můj způsob boje proti dlouhodobé frustraci ze stavu, který považuju za tristní
6/6
Laskavě ze mě přestaňte dělat nesvéprávné zvíře, před kterým stačí zamávat spodním prádlem, aby zahodil všechny své hodnoty, které mi od mala vštěpovali všichni, kteří mě vychovávali k respektu k ostatním.
Protože v normální světě, je respekt k ostatním základem.
Proto se do něčeho takového zdráhám zapojovat nebo se nechat zatahovat.
Já teď prostě chci pracovat s dětma. Učit se o nich a od nich. Dávat a čerpat. Být spokojený. A až nastane ta vhodná chvíle, zase se do toho pořádně opřít, tentokrát s úplně jinou dynamikou.
Držte mi palce.
@julesvoe
Je to příběh z práce v DDŠ pro děti s kombinací mentálního postížení, duševního onemocnění a závažných poruch chování.
Lukáš je samozřejmě smyšlené jméno.
Tenhle hyperprotektivní přístup je pro děti z pohledu jejich vývoje podobně škodlivý, jako kdybyste je v pěti letech nechali dělat samotné svíčkovou.
Zaklínaje se ochranou zdraví dětí se pak divíme, že mají po odchodu z DD obrovské problémy postavit se na vlastní nohy.
Jak by
Vaření v dětských domovech a komentář na FB. Kdybychom děti k vaření nepustili bylo by to špatně. Když je k tomu pustíme - taky špatně. Slyším často, že by DD měly být pro děti jako doma se vším všudy čili včetně vaření s nimi. Co myslíte?
Přiznám se, že při pročítání diskusí pod mým minulým příspěvkem k dětem a rodinám žijícím na ubytovnách mě vyděsilo, kolik lidí přichází s "konečným řešením této otázky". Musel jsem si to nechat trochu rozležet a přemýšlet, co to se mnou vlastně dělá.
Momentálně v tom mám docela
@MAFIA2427
Ještě jsem neměl dost času dokumentaci dětí podrobně projít, ale spíš do ní jen tak zběžně nahlížet. Ale s každým dalším nahlédnutím a seznámením se s jejich příběhy vidím v jejich chování stále větší a větší smysl.
@JulieMontek
Nebudu nic zastírat, inspiroval jsem se vaším přístupem. Ukázala jste mi, že těch změn dosáhnout opravdu jde. Člověk se nadře a je to nikdy nekončící proces, ale jde to. Dodala jste mi odvahu k tomu se naplno rozkřičet 😉 A já vám za to moc děkuju!
Když s dětmi uklízím hračky, občas si říkám, o jaký příběh tady asi šlo. A někdy to fakt domyslet nedokážu. Jako například v případě spidermana s vidlema a s kufrem mlíka.
Dětská fantazie je něco, co mě stále dokola fascinuje. A současně je mi trochu líto, že už ji mám
@MartiBlazkova
Vystudoval jsem práva a dělám právníka u ombudsmana. Protože hodně pracuju s dětmi s poruchami chování, studuju speciální pedagogiku a časem bych se tomuto oboru chtěl věnovat primárně. A na furt :)
Nejsem dost trpělivý na to, abych dokázal sledovat neutěšený stav systému péče o ohrožené děti. Systém se sice mění, ale vyžaduje to neustálý tlak a poutání pozornosti politiků. I za vyvinutí obrovského úsilí ke změnám dochází tempem, které neodpovídá tempu nárůstu nových potřeb.
Potřebuju přímou práci s ohroženými dětmi. Potřebuju ji znát, potřebuju ji chápat, potřebuju jí rozumět. A pokud budu mít to štěstí, tak bych ji chtěl i umět.
Pozvali mě na můj bývalý gympl, abych studentům řekl něco o studiu práv. Přišlo několik studentů, odpoledne, po celém dni vyučování, dobrovolně, ve svém volném čase. Už to mě dost překvapilo.
Beseda o tom, kde můžou studovat, co studium zhruba obnáší a jaké všechny možnosti
KDO JSEM, KDYŽ SI TO NEPAMATUJU?
O víkendu jsme spolu s naším teprve čerstvě tříletým synem procházeli jeho fotky, které jsme pořídili za dobu od jeho narození. Byly jich stovky. Se ženou jsme zavzpomínali, syn se smál tomu, že byl takové malé mimino a utvrzoval se, že teď už je
Já mám ke stávce škol jen (na moje poměry) krátký postřeh.
Když vidím odbornost a profesionalitu většiny mých kolegů, kteří jsou denně vystavování situacím, které si běžný člověk ani nedokáže představit, natož nějakým rozumným způsobem vyřešit, cítím takovou hrozně hořkou
Já si hrozně vážím každé vaší reakce, každého lajku, každého komentáře, protože z toho cítím, že o děti v ústavní péči a celkově o ten systém je obecný zájem. Že to není jen pár tisíc dětí, pár stovek zařízení a pár tisíc pedagogů, nad kterými můžeme mávnout rukou, protože jsou
Tyhle vzpomínky. Sexta nebo septima na víceletém gymplu. Hledání sebe sama. Proč tady jsem. Kam patřím. Co je moje role. Kam směřuju. Co vlastně chci. Jaký bych chtěl být.
A ten neskutečně obrovský tlak. Tlak na výkon. Srovnávání. A stres, že to někde prostě nejde. Pochybnosti.
1/6
Byl jsem na oslavě. Zdržel jsem se a domů už mi nejel žádný spoj. Dohodl jsem se z kolegyní, že u ní přespím. Svlíkl jsem se do trenek a šel spát. Ona se pokusila o styk. Já jsem zděšením ztuhl a ona pokračovala a vykonala soulož.
Při nejrůznějších pracovních setkáních, konferencích a kulatých stolech vnímám bariéru vytvořenou zejména tím, že lidi z praxe nejsou schopni některé věci vysvětlit, zatímco lidi ze státního aparátu je nemohou nebo nechtějí pochopit. Chybí jim zkušenost s přímou prací.
@ellenprazakova1
Same here!
"Aha, právník. Tak to nebudete mít problém říct mi číslo školského zákona, jeho prováděcích vyhlášek a jejich posledních novel, že?"
Proboha proč bych si tohle měl pamatovat? Jako právník vím, že mi stačí vědět, že školský zákon existuje a co bych v něm asi mohl najít
ŘEŠENÍ DROGOVÉ ZÁVISLOSTI DĚTÍ HEZKY ČESKY
Minulý týden jsem přednášel na adiktologické konferenci Sananim, která se konala v prostorách Emauzského opatství v Praze.
Můj příspěvek se týkal tématu, na kterém jsem pracoval jak v barvách ombudsmana, tak i v rámci bakalářské práce
NOC DŮSTOJNOSTI🕯️
Zítra si budeme v Kanceláři ombudsmana, Praze, Ostravě a na dalších místech po celé České republice připomínat smutné výročí smrti Doroty Šandorové.
V Brně její památku uctíme panelovou diskusí o systému péče o osoby s náročným chováním a pietním shromážděním.
Víte, jak se hledá písnička, když jediné indicie, které od dítěte dostanete, jsou - je španělská a barevná? Blbě.
Při práci s dětmi s poruchami chování je důležitým tématem tzv. frustrační tolerance. To je něco, co určitým způsobem ovlivňuje naši schopnost odolat a zvládnout
Nejsem dost trpělivý na to, abych čekal, až si naše poznatky a doporučení někdo vezme za své a podaří se mu je díky své politické moci navrhnout a v případě toho nejlepšího scénáře i prosadit.
@JaroslavaSeckar
😀😀
To už je pak na návody typu:
"v čase T-10 napusťte do nádoby splňující funkci hrnce čirou kapalinu H2O dosahující veškerých hygienických limitů pro požití člověkem..."
Nejlépe doplněno piktogramy😀
(1/3) Moje zkušenosti z dětských domovů a ústavů jsou takové, že dětem je vcelku jedno, jakou má člověk sexuální orientaci, světonázor nebo náboženské vyznání. Taky pro ně není podstatné to, zda je růžový, černý nebo žlutý.
A když to zaseknutí trvá dlouho, na společný cíl se zapomene. Řeší se jednotlivosti, vznikají spory a osobní animozity, začíná se politikařit v zákulisí, spouštějí se vlastní iniciativy, vznikají názorové tábory...
A nějak se nám vytrácí to hlavní - ohrožené děti.
4/5
Když neplánovaně zůstanu na oslavě, říkám si tím o znásilnění?
Když si domluvím přespání u kolegyně z práce, říkám si tím o znásilnění?
Když se ke spánku uložím ve spodním prádle, protože nechci spát v oblečení, ve kterém jsem byl na oslavě, říkám si tím o znásilnění?
Nejsem dost trpělivý na to, abych čekal, až tyto změny začnou přispívat ke kvalitě života ohrožených dětí, podmínek personálu v zařízeních a celkově ke zlepšení péče v pobytových zařízeních.
Každá cesta na MŠMT je pro mě takovým testem. Mám sám se sebou totiž takovou dohodu, že až se tomu přestanu uchechtávat, budu duchem starý a měl bych přestat pracovat s dětma.
Naštěstí i z dnešní návštěvy odjíždím s výsledkem: "ano, je ti sice 31, ale jsi stále v pubertě" 😎
(5/5)
Osobně chybu nevnímám ve vychovateli, který tu návštěvu dívce nepovolí, ale v tom systému, který na něj klade takové nároky a odpovědnost.
Není výjimkou, že pokud vychovatelé chtějí dělat věci, které jsou pro vývoj dětí prospěšné, dostávají se "jednou nohou do kriminálu".
Diskuse se tak dostávají do slepého bodu, kdy vlastně obě strany chtějí to stejné, mají stejný cíl, ale zasekávají se v debatě o způsobech jeho dosažení.
Vychovatelé nejsou dozorci.
Ačkoli titulek vyznívá jinak, hned v první odpovědi zaznělo, že přirovnání vychovatelů k dozorcům je nadnesené, jde spíše o to, že pokud vychovatelé chtějí pracovat v nejlepším zájmu dítěte, musí často jít na nebo za hranu zákona a není vlastně
💬| „Připadalo mi, že v úřadu ombudsmana stojíme ve slepé uličce. Všichni víme, že kvůli problematickému zákonu nedokážeme naplňovat potřeby a potenciál dětí v dětských domovech, ale nic se neděje. Nedostatek personálu nahrazujeme opatřeními, které zasahují do jejich práv a
3/6
Když otočím vyjádření senátorky
@DanielaKovarova
, zní to až absurdně. Když to ale vrátím zpátky z pohledu ženy, mělo by to být podle Kovářové naprosto v pořádku a úplně z toho čpí to "mohla si za to sama".
@confident_eliz
Nejen motivaci, ale i orientaci v termínech, úkolech, požadavcích a já nevím v čem ještě. Už se mi několikrát stalo, že jsem něco naprosto nevědomky zazdil, ačkoli dřív jsem si to všechno úplně v pohodě hlídal.
Tento rozhovor v
@RESPEKT_CZ
od
@mareksvehla
mne hodně oslovil (odkaz na plný text v komentářích).
@DrbohlavJakub
v něm totiž formuloval spoustu myšlenek, které denně v kontaktu se státní správou sám pociťuji a před půl rokem mne málem dovedly k tomu, že jsem přestal vnímat
Hrozně bych chtěl, aby se Vaše poděkování dostalo ke všem vychovatelům, etopedům a psychologům v dětských zařízeních. Jsou to totiž lidé, kteří velkou část sebe sama otiskují do ohrožených dětí. A aby stále měli čím "tisknout", potřebují být sami dostatečně zazdrojovaní.
Já se
Děkuju všem, kteří tuhle práci dělaj.
@stepy08
jste boží (prosím o potvrzení
@BuHsyn
)
A chci udělat všechno pro to, abychom všechny ty hrozné věci, které jsou v rozhovoru, efektivně trestali.
@Jijisanka
Tak to vás můžu uklidnit a trochu vám ty iluze rozpustit, protože já mám doma přesně to samé a jsou situace, kdy se jako zralý a vyrovnaný člověk rozhodně nechovám a kdy i s vlastním dítěte zažívám naprostou bezmoc :D
Ale je třeba to brát tak, že jsme jen lidi!!
Problémem, který s dětmi ze sociálně znevýhodněného prostředí úzce souvisí, jsou segregační tendence ve školství. Tomuto tématu se u
@ochranceprav
dlouhodobě věnuje kolegyně Lucie Obrovská a před pár dny s ní vyšel hodně zajímavý rozhovor v
@Reflex_cz
, který by neměl zapadnout.
(3/3) Mám radost z toho, že ti, kteří to ještě nepochopili, se spolu s
@Aliprorodinu
ocitají ve stále se smrskávající menšině. Přál bych si, aby jednou došlo i na ně, nechali ostatní žít si své životy a sami našli klid.
Díky
@Vit_Rakusan
za celé vyjádření. Je hrozně důležité.
@TomasBeranCZ
Slyšel jsem historku, jejíž pravdivost ale nemůžu zaručit, že dítě pár dní po propuštění z DD volalo vychovateli, kde se dají koupit ty namazané rohlíky, že všude prodávají jenom suché.
Dnes už jsou ale DD a ústavy o míle dál. A tohle jsou spíše úplné excesy.
KDO NEBO CO JE TEN ETOPED?
Otázka, kterou jsem si kladl v úplných začátcích, když jsem do práce s ohroženými dětmi teprve vplouval. A vlastně dodnes si říkám, jestli na ni znám přesnou odpověď.
Oficiální definice se dá zformulovat tak, že jde o speciálního pedagoga, který se
Celorepubliková působnost ombudsmana se nepřekvapivě pojí s velkou mírou cestování.
Obvykle si na to nestěžuju. Beru to tak, že se dostanu do míst, kam bych se asi sám od sebe jen tak za poznáním nevydal. Nikdy bych se tak třeba nepodíval do malebného Chomutova.
Nicméně, být 7
@MiloBrta1
Co je správné, to záleží na okolnostech a kontextu. Ale obecně? Nebrat to osobně, nenechat se rozhodit. V klidu se vymezit, že takhle se bavit nechci. Ideálně popsat, proč mi to vadí, co to může způsobovat, co můžu cítit. A především, hledat důvody toho, proč mi tak dítě řeklo.
Černý Petr, fotbal a basket. Jedna z cest k tomu, jak se v průběhu systematické návštěvy stát z právníka strejdou. Strejdou, od kterého si necháte utřít nudli a mezitím mu řeknete, co je tady úplně nejvíc super, a co vás někdy naopak štve.
Ombudsmanskou práci mám fakt rád. Je
🧵(1/5)
Proč ještě dívka z děcáku ve svých 13 letech nebyla na návštěvě u kamarádky? Vidím tady dva pravděpodobné důvody:
1) Potřeba hromadné organizace všech dětí na skupině
2) Strach personálu z odpovědnosti (co kdyby se něco stalo)
Děcák
Slečna 13 let - dneska nemohla dospat, protože jde po 2. v životě k nějaké kamarádce domů na návštěvu.
Některé děti v jejím věku ještě nikdy u kamaráda na návštěvě nebyly…
Občas se mě někdo zeptá, jestli vidím v systému ústavní a ochranné výchovy i něco pozitivního.🧐
Vidím. Třeba to, že se kolem dětí v zařízeních pohybují lidi jako je Pavlína Čepelková.
S Pavlínou jsem se potkal na akcích, kde jsme se snažili zviditelnit témata spojená s dětmi
Když
@KalenskaRenata
po rozhovoru vypnula diktafon, hlasitě oddechla, a řekla, že to byla teda síla. Dodala taky, že ji editor asi zabije, protože jsme nahrávali něco přes hodinu, tedy dvojnásobek stanoveného času pro psaný rozhovor. Já měl přitom pocit, že jsme klouzali jen po
@BarbaraHalirova
Já děkuju!
Souhlasím, mlžení a lhaní není cesta. V některých případech ale říct plnou pravdu úplně nejde. Třeba některým dětem se dopředu domluvené návštěvy rodičů nebo dovolenky oznamují až tehdy, když je jisté, že opravdu proběhnou. To zklamání dítěte z toho, že rodiče
(2/3) Důležité je, zda o ně má člověk upřímný zájem a zda jim věnuje čas a pozornost. Je schopen je přijmout takové, jací jsou. Má s nimi trpělivost, snaží se pochopit příčiny jejich chování a nechce je v těch sračkách, které jim život naložil, nechat plácat se samotné.
@BarbaraHalirova
Podle mých zkušeností to stejné přeje dětem většina lidí, co v zařízeních pracuje. Prakticky všichni, se kterými jsem v nejrůznějších zařízeních mluvil nebo s nimi spolupracoval, vidí, jak dětem chybí minimálně ta jedna stabilní vztahová osoba. To, co popisujete je ideál, ke
@Bez1nka
Já sám u sebe vnímám dost podstatný rozdíl od doby, co jsem se stal rodičem. Hlavně teda co do pochopení leckdy dost omezených možností dítě v některých věcech ovlivnit, zvládání kritických situací atd. Pořád jsem na všechno nahlížel pohledem vyspaného a jinak saturovaného
@PodSvicnem
Výborně. Já bych ty dětské psychiatry a psychology zakázal. Děcka tam ještě kromě traumat můžou odhalit i to, že není běžné řešit svůj nespokojený život tím, že ho zničím i ostatním.
Občas tu píšu o dětech s extrémními poruchami chování. EPCHO je takový dost abstraktní pojem, který nezasvěcenému nic moc neřekne, jen vzbuzuje pocit, že to asi nebude nic, co by šlo brát na lehkou váhu.
@Reflex_cz
vydal rozhovor s ředitelem Výchovného ústavu a dětského domova
Máme na
@decinsko
takovou instituci pro (zatím) nepolepšené děti. A ta trpí mizernou legislativou. V
@Reflex_cz
najdete více, na linku níže bonusy.
Ředitel pasťáku i pro vrahy: Děti z obyčejných dětských domovů nemají před sígry kam utéct via
@reflex_cz
Pocit kousku másla namazaného na příliš velký krajíc zažívám poslední dobou docela pravidelně. Nyní mám ale možnost zakusit pocit nijak významného přednášejícího v příliš velké a honosné aule.
Brňáci a blízkobrňáci, pokud ve středu nebudete vědět, co s načatým večerem, moc rád
@MAFIA2427
Ono taky záleží, jak kvalitní ta historická dokumentace je a s jakým zadáním ji ti dotyční tvořili...někdy tam marně hledám cokoli jiného, než popis toho jak je to dítě "zlé".
Zatím se snažím jet nějakou zlatou střední cestu - číst dokumentaci, vycházet z ní, ale nebrat ji jako
🟡A cos tam řek?
🔴Že už s tou změnou ústavky a ochranky nemáme na co furt čekat doprčic.
🟡Tak tos řek dobře.
Současně bych ale nerad nahradil opravdovou koncepční práci na novém systému péče o děti v zařízeních přílepky a ad hoc novelizacemi současného zákona. Ten totiž
Osobní vzkaz zmocněnkyně pro lidská práva je důležitý a silný. Neměl by proto zapadnout.
Sdílím frustraci a rozčarování z neustálé potřeby opakovat, vysvětlovat a prosazovat věci, které jsou podloženy objektivními daty. Daty, která plně korespondují se zkušenostmi obětí násilí a
1/2 Tento vzkaz bude osobní. Včera jsem v Senátu seděla do poslední vteřiny hlasování. Chtěla jsem být tak blízko, abych mohla vidět do očí lidem, kteří mají tu obrovskou moc, že za pár hodin rozhodnou o tom, jestli se naše republika víc jak 30 let od pádu totality vůči násilí
Zřízení dětského ombudsmana je krok, o kterém nemá smysl dále debatovat a je na čase jej učinit.
O tom, že posílení ochrany práv dětí a dospívajících je naprostou nutností, svědčí téměř každý můj příspěvek. K tomu je třeba dodat, že ústavní a ochranná výchova, na kterou se
Jaký bude reálný přínos institutu dětského ombudsmana v České republice?
🔹 Ochrana práv dětí: nezávislý zástupce, který hájí práva a zájmy dětí. Monitoruje a hodnotí dodržování těchto práv, včetně práva na bezpečí, vzdělání, zdraví a rodinný život.
🔹Zlepšení komunikace: most
(2/5)
K té hromadné organizaci. Představte si, že máte doma 8 dětí a jste na ně sám/sama. Hrozný, co?
Všem končí různě škola a pak mají kroužky, doučko atd. S takovým počtem přirozeně vyvstává potřeba mít všechno zorganizované a dopředu naplánované a musí to prostě klapat.
(4/5)
A pak začnete přemýšlet, k jaké kámošce? Kde bydlí? S kým bydlí? Jací jsou její rodiče? Co budete dělat? Kam půjdete?
A pak to přijde - co když se dítěti proboha něco stane? Kdo má za dítě odpovědnost a za kým všechny kontroly půjdou?
No jasně, že za váma...
HLEDÁME KOLEGY/KAMARÁDY
Nejlepší práce je ta, která člověka naplňuje. A já ze svých zkušeností můžu říct, že práce u ombudsmana ten naplňující potenciál rozhodně má.
Hledáme k sobě do týmu člověka, který je sice vystudovaný právník, ale současně u sebe pociťuje takovou drobnou
Chcete pracovat jako právnička nebo právník v Kanceláři veřejného ochránce práv? Právě nabízíme dvě pozice v týmu dohledu nad dodržováním práv osob omezených na svobodě.
👉
Péče o děti s uloženou ochrannou výchovou a o děti s extrémními poruchami chování musí být vysoce intenzivní a individuální. Stát si náročnost péče musí uvědomit a spolu s tím i její nákladnost.
Bez personálního posílení se zařízení stávají spíše dozorčí službou, které nezbývá,
@hetzerhetzer
Určitě. Problém je, že ředitelé děti v DD nedrží, ale buďto není dostatek pěstounských kapacit, nebo o ty děti nemají pěstouni zájem.
A v důsledku toho pak chybí i kapacity pro děti s extrémními poruchami chování, které potřebují intenzivní multidisciplinární pobytovou péči.
Tahle věc pro mě byla dost osobní z několika důvodů:
Reálně mi hrozilo, že nebudu moct zažít ten okamžik, kdy se poprvé stanu tátou.
Představitel instituce, pro kterou jsem s obrovským zapálením pracoval, prohlásil, že účast otce u porodu je vlastně jen módní záležitostí.
⬇️⬇️
(3/5)
A pak vám jedno z dětí řekne, že by chtělo jít ke kámošce na návštěvu. Buch, všechny plány jsou k ničemu a pokud dítěti chcete vyhovět, musíte všechno překopat a znovu vymyslet. Koho kam zavézt, kdo koho kam doprovodí, kdy kdo koho vyzvedne...prostě k posrání.
The Program: Cons, Cults, and Kidnapping - dokument o "převýchovných centrech pro problémovou mládež", z nichž jedno bylo historicky i u nás v ČR.
Sledování mi bylo hodně nepříjemné, vlastně mi místy bylo až fyzicky špatně. Zejména při představě té bezmoci, kdy se vám dějí věci,
Takhle vypadá dobrá novinářská práce
@AKoslerova
. Objektivní popis aktuální stavu pedopsychiatrie a jeho příčin.
Pedopsychiatrie je s ústavní a ochrannou výchovou úzce provázána. Pokud se nic nezmění, kolaps dětských zařízení bude záhy následovat.
Včera ve sněmovně proběhlo představení závěrů výzkumu Nadace Sirius a společnosti SocioFactor o výzvách a bariérách ústavní výchovy.
Závěry výzkumu se v mnohém shodují s tím, na co
@ochranceprav
opakovaně upozorňuje již více než 10 let. I proto jsem včera apeloval na poslance,
Je dobře, že jméno a oběť Doroty Šandorové nebyla zapomenuta. Když se však podrobněji podíváme na to, co se v systému péče o ty nejzranitelnější v naší společnosti změnilo, musíme se ptát:
Kolik času ještě musí uplynout?
Kolik svědectví musíme vyslechnout?
Kolik pečovatelů,
@Lowprize
Jsem ctilivka a dobre to o sobe vim. Proto do sebe investuju a pecuju o sebe skrze psychoterapii, kde jsem se na nastup do tehle prace pripravoval a kde ted pravidelne ventiluju vsechno, co se ve me deje.
Za me by na tohle mel mit kazdy pracovnik v pomahajicich profesich
HEJ JÁ TO FAKT UDĚLÁM
Diskuse o rušení dětských zařízení a ústavů se může z nezasvěceného pohledu jevit jako zbytečná a nepochopitelně protahovaná. Vždyť je to přece jasné!
Když výzkumy hovoří o prokazatelně negativních vlivech kolektivní péče na vývoj dítěte, proč stále děti
@zuzeta001
Vytvářím jim bezpečné prostředí ve krerém můžou samy nebo s dopomocí chybovat, selhávat, zažívat úspěch a sbírat tak zkušenosti.
Bezpečné prostředí zajišťuje, že následky chyb a selhání budou úměrné tomu, co jsou schopny pochopit a zvládnout.
A taky je mám rád a přijímám je
@soyovka
Při asi druhé nebo třetí jízdě v autoškole mi to chcíplo při rozjezdu na semaforu a než jsem stihl znovu nastartovat, blikla červená. Z druhého auta vylezl týpek, otevřel mi dveře a zeptal se, jestli se jako hodlám rozjet nebo tady budu stát i další zelenou.
Potěšila mě tehdy
Finalizuju souhrnnou zprávu ze série odjetých ombudsmanských návštěv, která pojmenovává systémové problémy a navrhuje jejich řešení.
Sesbírat, načíst, namyslet, nastrukturovat, napsat, několikrát to totálně překopat a přepsat...to všechno byla procházka růžovým sadem ve srovnání