אני בתהליך כתיבת סדרה על התהליכים השקופים בחזרה מהמילואים
ואתם כותבים לי פיסות רגעים בתור לוחמים ומילואימניקים
ואני לוקחת נשימה ארוכה
מנסה לשים רגשות בצד
וחוץ מלהדחיק לרגע, הספליט לא מחזיק
ומתחילה לקרוא
וזה כואב
וזה מצחיק
ופגיע
וחשוף
ויותר מהכל
אנושי
תודה לכם על זה 🤍